Seijun Suzuki (jap. 鈴木 清順, Suzuki Seijun; oik. Seitaro Suzuki, jap. 鈴木 清太郎, Suzuki Seitarō; 24. toukokuuta 1923 Nihonbashi, Tokio – 13. helmikuuta 2017 Tokio[1]) oli japanilainen elokuvaohjaaja. Hän teki nelisenkymmentä b-elokuvaa Nikkatsu-studiolle, valtaosin yakuza-tyylilajin rikoselokuvia.
Seitaro Suzukin ura alkoi toisen maailmansodan jälkeen apulaisohjaajana. Vuonna 1954 hän pääsi töihin Nikkatsu-tuotantoyhtiöön ja ohjasi ensimmäiset elokuvansa vuonna 1956. Studio tuotti elokuvia sarjatuotantona niukkoine budjetteineen ja tiukkoine kuvausaikatauluineen. Suzuki herätti närää muokkaamalla käsikirjoituksia mielensä mukaisiksi. Vuoden 1967 elokuvaa Tehtävänä murha studion johtaja piti niin käsittämättömänä, että hän erotti Suzukin ja kielsi tämän muidenki elokuvien levityksen.[2]
Nuoret elokuvaohjaajat ja opiskelijapiirien fanijoukot alkoivat protestoida Suzukin erottamista vastaan, ja vuoden kuluttua studio pyysi anteeksi laitonta irtisanomista. Suzuki ohjasi vuosien ajan lähinnä televisiotuotantoja, mutta palasi 1970-luvun loppupuolella takaisin pitkien teatterielokuvien pariin ja ohjasi niitä harvakseltaan 2010-luvulle asti. Länsimaissa hän nousi kulttimaineeseen 1980-luvulla. Tokion elokuvafestivaaleilla nähtiin vuonna 2006 kaikki Suzukin 48 elokuvaa.[2]
Suomessa Suzukin elokuvia on esitetty harvemmin. Elo-syyskuussa 2018 Yle Teema esitti Kino Klassikko -ohjelmapaikalla kuusi Suzukin elokuvaa: Tähtäimessä vankiauto (Jûsangô taihisen' yori: Sono gosôsha o nerae) vuodelta 1960, Etsivätoimisto 2-3: Kuolkaa, paskiaiset! (Kutabare akutô-domo - Tantei jimusho 23) ja Pedon nuoruus (Yajû no seishun) vuodelta 1963, Tokion rakkikoira (Tokyo nagaremono) ja Tappelun elegia (Kenka erejî) vuodelta 1966 sekä viimeiseksi jäänyt Nikkatsu-tuotanto Tehtävänä murha (Koroshi no rakuin) vuodelta 1967. Elokuvat olivat katsottavissa myös Yle Areenassa elo-syyskuussa 2018.[2]
<ref>
-elementti; viitettä hollywoodreporter
ei löytynyt© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search